Pedrito píše:Holt co se asi stane, když si někdo desítky let denně 150x opakuje, "jsem nepodmíněná láska, satčitananda, vše je ráj, dokonalost, já..." (protože se to píše).
Afirmovaná hovno mysl v autosugesci že je srdcem.
A co se asi stane, když si dovolíme osvobodit se od negativních myšlenek, od negativních afirmací, od mysli, která 150 000 x za den upozorňuje a nadává na to, co všechno se v ní jeví špatně?
Objeví se přirozený stav čisté mysli a nic nebrání tomu, aby tahle existence mohla být tím, čím TOHLE je.
Ve Védách se uvádí pět přídavných jmen, která vystihují povahu TOHO, co JE.
sat – Bytí
cit – vědomí
ānanda — blaženost/láska
ananta - neomezené
amala – zbavené všech myslitelných nedokonalostí
Neupínat pozornost k všem myslitelným nedokonalostem, které se v mysli objevují, je to, co osvobozuje od zajetí mysli.
Než o někom myslet negativně, je lepší si o něm vůbec nic nemyslet, Pedrito.
Mysl nezbavená všech myslitelných nedokonalostí nedovolí, aby to, co je, bylo láskou, tím pádem nedovolí poznat blaženost a pravdivou skutečnost.
![Obrázek](http://www.poradnazdarma.cz/images/smilies/ab.gif)